Din episoadele anterioare...
Ştii ce încearcă Red John să facă, nu?
M-a întrebat dacă sunt gata să renunţ.
- Cum ţi se pare Jane? - Cred că are probleme.
L-ai torturat pe tip, pentru Dumnezeu.
I-am oferit unui psihopat diabolic un tratament echitabil.
N-am de gând să-mi cer scuze.
Eşti concediat. Ieşi de aici chiar acum.
Să nu faci nimic nechibzuit. Putem rezolva asta.
O vom rezolva.
Mă îndoiesc.
Lasă-mă să te ajut.
Şase luni mai târziu
- Bună, Sammy. - Bună.
- Mulţumesc. - Poftim.
Magie, nu?
"Magie"?
O meserie dură.
Da. Nu, nu sunt... magician, nu.
- Nu? - Nu.
Faci trucuri cu monede şi ai şi înfăţişarea potrivită.
- Ce înfăţişare? - Cum că ascunzi lucruri.
Te-am mai văzut, ţi-am servit băuturi, de câteva ori.
Da, îmi amintesc. Lorelei, corect?
Ce mai faci? Sunt... Patrick.
Bună, Patrick. Deci, nu eşti magician?
Nu. Nu, sunt infractor. Fur de la oameni.
Ai spus-o foarte direct...
..."fur de la oameni"... ca şi "vând pantofi",
de parcă nu e mare lucru.
Păi, nu e mare lucru. Dacă ştii ce faci, e foarte uşor.
E mare lucru, fiindcă e greşit să furi de la oameni.
- Nu există greşit. - Serios? Când s-a întâmplat asta?
Păi, există legal sau ilegal, există...
...fericit sau trist, bogat sau sărac, viu sau mort,
dar nu există greşit sau corect.
Lucrurile se întâmplă, asta e tot. Un lucru după altul.
Bineînţeles că există greşit sau corect. Tu ştii asta.
Am ucis un om, anul trecut.
S-a dovedit că nu era omul pe care voiam să-l ucid. Am greşit omul.
Oricum...
Acum, când îmi amintesc că l-am împuşcat...
...încă mă simt bine.
E o micuţă amintire fericită care mi-e dragă, ca şi Crăciunul.
Acum doar încerci să mă şochezi, nu-i aşa?
Da.
Pari a fi un suflet fericit, Lorelei. Eşti fericită?
Da. Sunt.
Ei bine, asta e drăguţ.
Care e secretul tău?
Credinţa.
Da. Da, am auzit de asta.
Patrick.
E drăguţ.
Te căutam. Ce mai faci? Totul e în regulă?
Ei bine, tu ce mai faci, Oscar?
- Sunt în regulă. Ce mai faci tu? - Bine. Ea e Lorelei.
Lorelei. Ce beţi?
La fel, încă un rând pentru prietenii mei. Coniac pentru mine.
Ăsta e un om uimitor, chiar aici.
Omul ăsta poate ajunge dincolo de pragul morţii. Ştiai?
Nu. Nu, noi... tocmai ne-am cunoscut, serios...
Ai pierdut vreodată pe cineva?
Mi-am pierdut mama, când aveam 5 ani.
Dar omul acesta... m-a lăsat să vorbesc cu ea
şi chiar am simţit prezenţa ei.
Ea a spus că mă iubeşte. Întotdeauna mă ocroteşte.
Ei bine, e atât un dar cât şi un blestem.
Da, păi...
I-am spus tatălui meu totul despre tine...
Despre faptul că a fost o experienţă spirituală uimitoare...
Cele mai bine cheltuite 10 mii.
Tatăl meu... e un ticălos avar. El zice "10 mii?!"
"Dă-o-ncolo pe ticăloasă. Du-te şi ia-ţi banii înapoi."
S-a dovedit că mama nu e moartă. A fugit cu instructorul ei de aerobic.
Locuieşte în San Juan, Puerto Rico. Deţine un salon de manichiură.
Aşa se explică de ce a fost atât de uşor de contactat, bănuiesc.
E bine că poţi zâmbi, legat de asta.
- Uite care-i treaba... - O să fiu iertător.
Dă-mi banii înapoi şi Mervin, aici de faţă, te va scutura puţin, asta e tot.
- Te... deranjează dacă eu... - Dă-mi banii înapoi.
Da, pot să... primesc un foc. Nu-i am.
- I-am cheltuit pe toţi. - În regulă.
Ei bine, Mervin îţi va rupe mâinile şi picioarele...
Şi apoi, când vei putea merge din nou, îmi vei datora 50 de mii.
Mă descurc. Mă descurc. Du-te şi prinde-l.
Uite-l.
Unde pleci?
Poliţia! Opriţi-vă!
- În regulă. În regulă. - Rămâi unde eşti!
Eşti în regulă?
Traducerea şi adaptarea: dflo
= The Mentalist = Sezonul 4, Episodul 24
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Deci, Benjamin face chestia asta acum, în care se târăşte pe fund, ca un pinguin.
- E atât de drăguţ că e o nebunie. - Da.
Am un filmuleţ pe telefon. Stai să-l găsesc.
- Salut, T. - Salut, Pat. Ce faci? Băieţi!
- Bună. - Bună.
Doamne. Ce a făcut asta?
O puşcă, de la 15 cm distanţă.
E un necunoscut.
Fără portofel, fără tatuaje, fără bijuterii, fără faţă.
- E o grămadă de sânge. - Trebuie să fi fost ucis chiar acolo.
- Tâlhărie? - Nu există urme de paşi.
Nu e nimic în afară de birouri în zonă. E toiul nopţii.
Trebuie să fi venit aici cu un fel de vehicul.
E o ieşire de pe autostradă la o stradă distanţă de aici.
Prietenul nostru ar fi putut să vină din Oregon.
Lasă-ne 20 de minute şi apoi poţi să-l iei.
Nicio grabă.
Îmi pare rău pentru Jane, apropo. Ce păcat!
- Păcat de ce? - Că a fost arestat.
Am auzit de la nişte tipi de la Moravuri.
A fost arestat pentru agresiune, fraudă, narcotice
şi opunerea arestării, în Vegas.
- E groaznic. - Ar trebui să facem ceva.
- Ce anume? - Nu ştiu.
Să încercăm să vorbim cu el, bănuiesc, să vedem dacă are nevoie de ajutor.
Au trecut şase luni de când a plecat.
- Poate s-a schimbat. - Nu.
Dar...
I-am oferit tot ajutorul din lume şi m-a refuzat de multe ori.
Trebuie să vrea să se schimbe.
Trebuie să dea de fund şi să ştie asta. Asta e introducerea în recuperare, corect?
Bănuiesc.
- Poate că ăsta e fundul. - E destul de jos, şefa.
Când va vrea ajutor, ni-l va cere. Ştie unde suntem.
- Pat. Mă bucur să te văd. - Şi eu.
Pune-l pe necunoscutul tău la gheaţă, repede.
- Cred că va mai rămâne în zonă, o vreme. - În regulă, ne mai vedem.
Semnează asta.
De ce sunt eliberat? N-am depus cauţiunea.
- Cineva a depus-o pentru tine. - Cine a fost?
N-am această informaţie.
Teresa Lisbon e bănuiala mea. Nu? Lisbon?
- N-am această informaţie. - Bine. Nu ai această informaţie.
Poţi păstra asta. Mulţumesc.
Şefa? Veşti bune, veşti proaste.
Vestea proastă... amprentele necunoscutului nostru
nu sunt în baza de date, aşa că, încă n-avem o identificare.
Bineînţeles.
Vestea bună... poliţia din Sacramento are un caz de crimă
la intersecţia străzilor Pacoima şi Trei, aseară.
Suspectul a scăpat, dar au un martor şi au recuperat arma crimei...
O puşcă cu ţeava tăiată.
Cartuşul era acelaşi model ca al nostru
şi intersecţia respectivă e la 10 străzi de locul crimei noastre.
Astea sunt veşti. Veştile bune ar fi mai bune decât astea.
E o pistă.
Ai dreptate. Poliţia din Sacramento ai spus?
Cine de detectivul care se ocupă?
Nu-s sigură. Cineva din tura de noapte a căpitanului Rupert.
Ai dreptate. E o pistă bună şi trebuie să plec de aici.
Hai să mergem acolo şi să vedem ce au aflat.
- Bună. - Bună.
- Surpriză. - Da.
- Lorrie, corect? - Lorelei.
Îmi pare rău. Asta a fost o greşeală.
Nu, nu. Lorelei. Sunt foarte fericit să te văd.
Doar că am fost cam moale azi. A fost o săptămână grea.
Da, îmi imaginez.
Ţi-am adus supă de pui.
- Pentru mine? - Da.
Intră.
Scuză-mi mizeria.
- De unde ştiai adresa mea? - Garantul cauţiunii mi-a dat-o.
Cum ai ştiut cine e garantul cauţiunii?
Ce eşti tu, Columbo cu interogatoriul brutal?
Îmi pare rău. Doar puţin curios.
Ştiam cine era, fiindcă eu am fost cea care a strâns banii pentru cauţiunea ta.
Sunt foarte mulţi bani.
- O să ţi-i dau înapoi, de îndată ce pot. - Mă gândeam că eşti solvabil.
De ce ai face asta pentru mine?
Păreai un om bun care şi-a pierdut calea.
Puteam să ajut, aşa că, am făcut-o...
Şi, în acest moment, un sincer "mulţumesc" ar fi de ajuns.
Mulţumesc.
Există o mulţime de oameni buni... care şi-au pierdut calea.
Mă vei face s-o spun cu voce tare?
Am simţit că ne-am înţeles destul de bine.
Am simţit că era un fel de...
...conexiune ciudată între noi. M-am încrezut în sentimentele mele.
La naiba! M-am înşelat?
Nu.
Nu te-ai înşelat.
În regulă atunci.
Trebuie să te previn, Lorelei...
...nu sunt o partidă bună, cum ai putea crede...
...de la primele impresii.
E în regulă. Nici eu nu sunt.
Departamentul de Poliţie din Sacramento
Bean, spune-le acestor oameni ce ai văzut.
Colectez cutii de conserve de pe strada Trei,
chiar lângă parcul unde ei îşi vând drogurile.
A fost o împuşcătură. Poc!
Apoi, un domn latin, înalt şi tânăr,
a ieşit în fugă din parc, ţinând în mână o puşcă cu ţeava tăiată.
Se împiedică şi cade.
Scapă arma. Apoi se ridică şi fuge...
...lăsând arma, şi asta am văzut.
Pe domnul latin, înalt şi tânăr... l-ai văzut bine?
A trecut pe lângă mine.
Are o cicatrice pe faţă, chiar aici, avea puţin cioc...
Un cercel mare de aur ca un pirat, tricou negru, jeanşi... Pantofi albi.
Era ceva pe tricou? Un logo? Numere?
- Nu cred. - Mulţumesc, Bean.
Stai. Închide ochii şi imaginează-ţi-l.
Acum, imaginează-ţi că vine spre tine.
Era un căţeluş chiar acolo, pe tricoul lui.
Nu un căţel drăguţ. Adică, ştiţi voi...
Un câine care-şi arată colţii.
- Ca un buldog sau un lup? - Lup!
Gaşca "Grape Street Lobos" poartă tricouri negre cu un lup pe ele.
Mulţumesc, doamnă Bean.
Da, e cam subţire, dar oamenii mei vor verifica gaşca Lobos
- şi vă vom anunţa. - Îi putem verifica noi, dacă vrei.
Echipa de la BIC are o foarte bună bază de date.
E în regulă, fetelor.
Mulţumesc, dar nici măcar nu ştim dacă e aceeaşi armă ca a voastă.
Probabil că nu e.
Da, în regulă, Rupe. Mi-a făcut plăcere să te văd.
Da.
Vorbeşte cu echipa anti-găşti. Vezi ce ştiu despre gaşca Lobos.
În regulă.
O să-mi iau puţin timp liber. Tu ia maşina. Eu o să merg pe jos.
Pe jos?
Adică... bine.
Ne vedem.
Lovitura zebrei i-a salvat viaţa.
A scăpat.
O muşcătură de gât a îngenuncheat prada, în cele din urmă.
Migraţia anuală a antilopelor africane.
Eşti în regulă?
Oferă o rezervă de câteva luni de mese obişnuite.
Bună dimineaţa.
Bună dimineaţa, iubire adormită.
- Cred că ai dormit 12 ore. - Da, cred că eram obosit.
Trebuie să merg la muncă. Am făcut nişte ouă.
De unde ştiai că-mi plac ouăle?
Au fost delicioase. Mulţumesc.
- Ne-am distrat, nu? - Da.
- Poate putem să ne mai vedem. - Asta nu depinde de mine.
- Nu ai niciun cuvânt de spus? - Niciunul.
- E foarte odihnitor. - Nu te înţeleg.
Fac ceea ce-mi spune Red John să fac.
Ce?
Eliberarea ta, noaptea noastră împreună... a fost un dar din partea lui.
Poţi să-mi faci rău, dacă vrei.
Nu, nu vreau să-ţi fac rău.
Am renunţat. El ştie asta.
- Ce vrea de la mine? - Nu vrea nimic de la tine.
După toţi aceşti ani, a ajuns să te vadă
ca pe un vechi camarad, decât ca pe un inamic.
El speră că vei ajunge să simţi şi tu aşa.
Un camarad.
Patrick...
Uită-te la tine!
Ai nevoie de o nouă viaţa.
El îţi poate oferi asta.
- Trebuie să pleci. - Îţi oferă mâna prieteniei.
Dacă-l refuzi, va fi supărat.
- Oricine ar fi... - Ieşi afară!
Ştii unde să mă găseşti.
- Grace, ai văzut-o pe Lisbon? - A trebuit să-şi ia nişte timp liber.
- Unde s-a dus? - N-a spus.
Avem o pistă.
Tocmai am primit asta de la echipa anti-găşti.
Kevin Cintron, cunoscut şi ca Purple,
asociat cu gaşca Grape Street Lobos.
Se potriveşte exact cu descrierea martorului.
I-ai arătat poza martorului?
Dacă fac asta, va trebui să vorbim cu cei de la Omucideri din Sacramento
şi ei vor vrea să facă arestarea şi noi avem nevoie de arestare.
Trebuie să fie o mie de infractori cu cercei de aur, bărbi şi cicatrici.
Am aflat o adresă de la ofiţerul lui supraveghetor.
După ce a ucis doi oameni, probabil că nu mai e acolo.
E un loc bun să începem, totuşi, şi mă duc.
Vreţi să vă aduc nişte gogoşi, dacă tot mă duc în oraş?
Sunt Dumnezeu. Ce mai e acum?
M-ai speriat de moarte.
M-am târât pe mâini şi coate de la acea uşă, dar a meritat.
Ce faci aici?
Mă bucur să te văd. Ce-ai mai făcut?
Am fost îngrijorată, asta am făcut, şi apoi, apari tu ca un fel de lunatic,
jucându-te, întrebându-mă ce-am mai făcut.
- Doar... - Ruşine să-ţi fie!
Stai calmă, bine?
E important ca nimeni să nu ne vadă împreună.
De ce nu?
Mimez depresia.
E un şiretlic să-l prind în capcană pe Red John.
Ticălosule.
- Ticălosule. - Bine, suntem într-o biserică.
Aşteaptă, deci, cum se face că mimarea unei depresii...
dacă asta e ceea ce faci cu adevărat, fiindcă mie mi se pare destul de reală,
cum îl va prinde asta în capcană pe Red John?
Ce vrea Red John de la mine? Ce i-a spus fetiţei să mă întrebe?
- Renunţi? - Întocmai şi eu chiar renunţ.
Renunţ. Am ars dosarele cu Red John.
M-am răţoit la şef. Recunosc înfrângerea şi mă scufund într-o groaznică depresie.
Genial. Partea asta ai făcut-o extraordinar. Şi acum?
Şi de ce nu mă ucide, pur şi simplu?
Fiindcă e prea uşor. Vrea să mă schimbe.
Vrea să mă facă discipolul lui.
Aşa că, eu recunosc înfrângerea şi el încearcă să comunice cu mine,
să începem o conversaţie.
Astea toate-s supoziţii.
- Nu va... - Deja a comunicat cu mine.
Mi-a trimis un mesaj.
Că trebuie să încep o nouă viaţă şi el mă poate ajuta.
Să te ajute? Vrea să te ajute?
- Da. - Ce ai de gând să faci?
Ei bine, o să-i accept oferta.
Am o grămadă de probleme reale.
- Chiar am nevoie de o nouă viaţă. - Da, chiar ai.
Asta face ca trucul să funcţioneze.
- Şi după aceea? - Păi, nu ştiu. Îl las pe el să conducă.
Asta e frumuseţea.
El crede că eu sunt peştele şi el e pescarul.
Doar dacă nu vede adevărul.
Îi îndeplinesc dorinţa inimii lui. El va vedea ceea ce vrea să vadă.
Sau nu.
Te-am păcălit pe tine. Pot să-l păcălesc şi pe el.
Da, sigur m-ai păcălit. Bună treabă.
Da. Păi...
Îmi pare rău.
Am încercat să sun. Am încercat să te sun de sute de ori,
implorându-te să vorbeşti cu mine, implorându-te să cauţi ajutor.
Niciun răspuns. Niciun cuvânt. Niciun mesaj.
Îmi pare rău.
Ştii ce?
N-am dormit. N-am...
Las-o baltă. Nu contează. Ştii, eşti un ticălos.
Şi planul tău? E idiot. Nici măcar plan nu e.
Dar mă vei ajuta?
Aş putea să spun "nu"? Doamne, eşti josnic.
Ia ăsta. E curat.
Te sun pe el când vine vremea. Între timp, să nu mă contactezi.
Nu lăsa pe nimeni de la BIC să mă contacteze
şi nu spune nimănui adevărul.
Nimănui.
Nu pot să cred că nu mi-ai spus că faci asta,
că n-ai putut să ai încredere în mine, cu un secret ca ăsta.
Parcă trebuia să fim parteneri.
Dumnezeu ştie că mă bucur că ţi-ai revenit.
E o uşurare imensă, dar ce ai făcut tu, sinceră să fiu, e trădare.
Doamne, te urăsc, Jane.
Te urăsc!
Avem amprentele tale pe puşcă, Kevin.
Avem un martor care te-a văzut
împuşcându-l pe Dashawn Willits, cu acea puşcă.
Le-am arăt arma fiindcă încercam să le-o vând.
Nebunul a încercat să-mi ia arma. N-am avut ce face.
Dar prima împuşcătură, totuşi, albul necunoscut de pe Lincoln Avenue,
şi tipul acela a încercat să-ţi fure arma?
Nu m-am atins de omul acela, e bine? S-a sinucis.
Jur pe Dumnezeu. Eu şi prietenul meu, Manfredo,
patrulam pe acea alee. Căutam ferestre deschise, să fiu sincer.
L-am văzut pe tipul ăsta sprijinit de un container,
cu o bicicletă lângă el şi cu o puşcă cu ţeava tăiată.
Exact când ne apropiam...
Al naibii să fiu de nu şi-a zburat capul.
Harakiri. Nu s-a încurcat.
- De unde ştim că spui adevărul? - Nu ştiţi. Voi doar ştiţi ce este.
Haide, omule, întrebaţi-l pe Manfredo, vă va spune acelaşi lucru.
Da. Omul s-a împuşcat.
Poc! M-a înspăimântat.
Eu am vrut arma, dar Kevin a luat-o.
Eu am luat bicicleta. Era cu torpedo.
- Unde e bicicleta, Manfredo? - A fost furată.
Ştiu. E ironic, nu?
Ai mai luat şi altceva de la el?
Am căutat. N-avea nimic la el.
Cred că spune adevărul.
Cintron a recunoscut a doua crimă, fără probleme.
De ce ar minţi în legătură cu asta?
Se pare că niciodată nu vom şti cine era. Sărmanul suflet.
- Lisbon, o vorbă? - Da.
E vorba de cazul necunoscutului la care lucrezi?
Da, domnule. Pare a fi sinucidere.
Ce bine. Excelent. Ai scăpat de rapoarte, nu?
Am vrut să discut cu tine despre Jane.
Au trecut şase luni de când a plecat.
Cred că e timpul să ne contopim eforturile.
- Ce? - Păi, e un lucru uman de făcut.
A fost o parte importantă a familiei BIC, până la urmă.
- Bănuiesc, dar eu... - Eu doar...
Vreau să-l sun să văd dacă,
ştii tu, îl pot convinge să intre la reabilitare
sau într-un program psihiatric sau aşa ceva.
Ar fi foarte important dacă va fi condamnat.
Va putea primi muncă în folosul comunităţii.
Ar putea să se întoarcă să lucreze pentru noi, în cele din urmă.
Dumnezeu ştie că avem nevoie de el, rata de rezolvare a cazurilor fiind...
cum e acum... scăzută.
Da, domnule, şi ne vom da silinţa să reparăm asta,
dar nu cred că-l putem ajuta pe Jane.
În plus... şi-a făcut-o cu mâna lui.
Nu cred că aş putea să lucrez iarăşi cu el.
Am nevoie de cineva pe care mă pot baza.
Sunt surprins. Am crezut că ai vrea să-l ajuţi.
Păi, vreau.
Nu e cum pare.
Doar că am senzaţia că lui Jane îi e mai bine
dacă e lăsat singur, în acest moment.
În regulă. A fost doar un gând.
M-am... gândit la ceea ce-ai spus despre prietenul tău.
Da.
Ai spus că el m-ar putea ajuta să încep o nouă viaţă.
Ce înseamnă asta, mai precis?
O nouă identitate. Bani.
O locuinţă. O slujbă, dacă vrei una.
- Şi eu ce fac, în schimb? - Accepţi prietenia lui.
- Aşa de uşor? - Desigur.
El va vrea să vorbească cu tine mai întâi,
să se asigure că eşti sincer, dacă eşti de acord.
Da.
Şi va trebui să-i duci un cadou
ca să-ţi arăţi respectul faţă de el.
Ce fel de cadou?
Păi, cadavrul Teresei Lisbon ar fi cadoul perfect.
E absurd.
Ce mi-ai spus tu?
Nu există corect sau greşit.
- Există doar lucruri care se întâmplă. - Nu, nu. Trebuie să fie altceva.
Nu mă pot gândi la altceva care să-l mulţumească.
Ei bine, eu nu pot face asta.
Înţeleg că încă n-ai ajuns în acel punct,
dar priveşte situaţia din punctul lui de vedere.
Cum altfel va şti el că tu te-ai schimbat, cu adevărat?
- Jane. - Nu acum.
Mă bucur să văd că...
Jane.
Ei bine, mă bucur să vă văd pe toţi.
Ce mai faceţi?
Suntem bine. Ce mai faci tu?
Mai bine ca niciodată. Mai bine ca niciodată.
Jane?
Aici erai.
Mult noroc, Teresa.
Te iubesc.
Ce s-a întâmplat?
Patrick Jane.
A luat-o pe Lisbon.
E cumva...
Doamne. Faţa lui.
Cine... cine e ăsta?
E Rigsby.
E Wayne Rigsby.
Dă-l mai tare!
...într-o întorsătură macabră, după uciderea agentului Rigsby,
tatăl, de 34 de ani, al unui băieţel,
suspectul, Patrick Jane, a luat-o pe agenta Teresa Lisbon,
presupusă moartă, cu el, când a evadat.
Autorităţile nu fac speculaţii despre motivul pentru care îi vrea cadavrul.
Parcul Industrial Henderson, Las Vegas, Nevada
Mi-e foame. Mă duc la magazin după nachos.
Voi vreţi ceva? Au pizza, hotdog.
- N-am nevoie. - Nici eu. Rigsby...
Da, ştiu, ştiu. N-o suna pe Sarah. Ştiu.
- Mă omoară, totuşi. Cred că înnebuneşte. - Păi, priveşte partea bună.
Gândeşte-te cât de fericită va fi când vei reveni la viaţă.
Deci, unde ai găsit locul ăsta?
Proprietarul îmi datorează bani de poker, pe care nu mi-i va plăti niciodată.
Deci, chestia aia pe care ai spus-o, înainte de a mă împuşca...
Ce voiai să spui?
Ce am spus?
- Era cam ameţit. - Doamne! Şi eu.
M-am gândit că în orice moment vom fi descoperiţi.
Ea e.
Alo?
Am vorbit cu prietenul meu. El vrea să vă întâlniţi.
Bulevardul Foxglove, nr. 2369, la sud-vest de Las Vegas.
Du-te acolo la ora 15:00 azi şi aşteaptă instrucţiuni.
Bulevardul Foxglove, nr. 2369 la ora 15:00.
- Nu uita cadoul. - Îl am chiar aici.
Nu aduce întreaga chestie. Doar capul.
În regulă.
Deci, vrei prima dată veştile bune sau veştile rele?
Ai pierdut doi agenţi buni. Îmi pare rău.
Mulţumesc.
Ştiam că Jane era putred cumva, dar cu siguranţă nu mă aşteptam la asta.
Ei bine, nimeni nu se aştepta.
N-am primit nicio evaluare care să fi indicat un astfel de pericol.
BIC nu e responsabil.
Ei bine, întrebarea rămâne, de ce a făcut Jane asta?
Ordine de la Red John?
Dacă e aşa, de ce acum? De ce Lisbon?
Am vorbit cu Lisbon.
Am sugerat să încercăm să-l ajutăm pe Jane,
fiindcă avea probleme, şi ea a spus "nu" foarte hotărât.
- A spus "nu e cum pare". - Însemnând ce?
Nu ştiu. Nu ştiu ce să cred.
Cam tot cartierul e sechestrat de bănci.
Abia dacă mai e cineva pe aici. Parcă e un oraş fantomă.
Isteaţă mişcare din partea lui Red John.
E greu de stabilit anticipat, orice fel de supraveghere.
- Orice mişcare va fi remarcată. - Trebuie să fie suspicios.
Nu, e doar precaut.
- Şi e prins. El crede. - Cum poţi fi sigur?
Fiindcă vrea să creadă.
Facem chestia asta, aşa că, hai s-o facem.
Toată lumea e clarificată cu planul? Ne vom mişca în curând.
Da.
Hei, oameni buni, ascultaţi, vreau să-mi cer scuze că v-am amăgit...
Mă rog.
- Şi vă mulţumesc că mă ajutaţi acum. - O ajutăm pe şefa.
Da. Ea te ajută pe tine. Noi o ajutăm pe ea.
Oameni buni, mai lăsaţi-l în pace.
Ura, echipa.
A 12. Rigsby, W.
- Fără faţă. - Corect.
Ar putea fi oricine.
Ei bine, scrie "Rigsby" aici. Nu-i nicio greşeală.
- Ai o ruletă? - Desigur.
Bill, vreau să afli cât de repede posibil
unde sunt localizaţi Kimball Cho şi Grace Van Pelt.
Da, chiar acum. Aşteaptă o secundă.
Pune aia pe vărful capului lui.
180 cm. Ăsta nu e Wayne Rigsby.
Da. Află unde sunt. Mulţumesc. Şi, Bill?
Vreau mandate de arestare pregătite pentru fiecare membru
al acelei echipe BIC, viu sau mort.
Bulevardul Foxglove, Las Vegas, Nevada
Ia bicicleta până la str. Kenston, nr. 5071. Adu-o pe Lisbon!
Jocul începe.
Bună, Lisbon.
Trebuie să fi trecut ceva vreme de când n-ai mai condus o bicicletă.
E destul de romantic.
Vântul trece prin păr.
Eşti un om bolnav.
5-0-5-9.
5-0-6-5. 5-0-6...
Nu există 5-0-7-1.
Nu există nimic. E doar deşert.
Nu-i nimeni aici.
Aşteaptă.
Limuzină lungă şi neagră.
Acţionăm. Ajungem la faţa locului în trei minute.
Rămâi în viaţă până atunci.
Aşteaptă.
Hai să fim siguri.
Om mare cu o armă...
Fata lui Red John. Asta e.
În regulă, acţionăm.
FBI. Opreşte maşina şi arată-mi mâinile.
- FBI! Nu mişcă nimeni! - BIC! Nu trageţi! Suntem agenţi BIC!
- Faceţi o greşeală groaznică. - Ieşi afară.
- Suntem în mijlocul unei operaţiuni. - Pune mâinile pe maşină.
Rămâi unde eşti! Nu mişca!
- Bună. - Bună.
Ăla e cadoul?
Red John e înăuntru?
Abia aşteaptă să vorbească cu tine.
Ştii, Patrick, există o speranţă copilărească la tine,
care e foarte adorabilă.
Pune-o pe capotă.
Deci, ce e, o minge de fotbal? O căpăţână de varză?
Pepene. Galben.
Natural.
Adorabil.
Percheziţionează-l, apoi tăbăceşte-l... puţin.
Măi, măi, măi.
- Agent, e o greşeală. - Agent Darcy, nu înţelegi.
- Te rog, ascultă-mă. - Nu, eu nu înţeleg.
Trebuia să fii moartă, la fel şi tu.
- Asta e foarte ciudat. - Susan, te implor.
Te rog, ascultă ce am de zis.
Înscenarea morţii noastre era un şiretlic
ca să-l prindem în capcană pe Red John, şi a funcţionat.
Jane e cu el, în acest moment, şi e în pericol de moarte.
E pe strada Keston, nr. 5071.
Destul. Nu avem mult timp. Pune-l pe locul din dreapta.
Bună, Patrick.
Salut.
Ce mai faci?
Bine dispus, orice ar fi, nu?
Când ai aflat?
M-ai tras pe sfoară de o bună bucată de vreme.
Bună treabă.
Din fericire, am un bun prieten la FBI, aşa că, am aflat când a aflat şi FBI.
Ţi-a pierit graiul?
N-am nimic de spus.
Serios? Nimic?
"Du-te dracului" se subînţelege, aşa că, da, nimic.
După cum bine ştii, Patrick, nu există iad.
Când o să mor, n-o să fiu pedepsit.
Ce-ar fi fost dacă te schimbai cu adevărat?
Ce-ar fi fost dacă noi doi eram prieteni?
Imaginează-ţi viaţa pe care o puteam duce.
E o cale supremă, Patrick.
O existenţă nobilă.
Cum am spus, du-te dracului.
Cum doreşti.
Lorelei, taie-i două degete.
Alege tu care. Apoi o să mergem.
Îmi pare rău.
FBI! Opreşte maşina!
Să-ţi văd mâinile! Haide! Ieşi din maşină.
Mâinile sus!
Întoarce-te cu faţa la maşină.
Acest apel a fost întrerupt. Vă rog închideţi şi încercaţi din nou.
- Eşti în regulă? - Da, sunt bine.
Mai bine ca niciodată.
Mă bucur să te cunosc, Lorelei.
Rar avem ocazia să vorbim
cu cineva care-l cunoaşte pe Red John atât de bine.
Şi eu mă bucur să te cunosc. Am auzit foarte multe despre tine.
Am fost iubiţi, el cu mine. Ţi-a spus asta?
Nu?
De ce nu, iubire?
Ţi-e ruşine cu mine?
Am făcut ceva rău?
Ştiu că e greu de crezut acum, dar vei vorbi cu noi.
Vei claca şi ne vei spune tot ceea ce ştii despre Red John.
Vei ciripi ca o pasăre.
Nu, iubire. Nu voi ciripi.
Ba da, vei ciripi.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Traducerea şi adaptarea: dflo